Fan...
Vad fan gör du här ute?
Jag har kört hela natten.
Jag är bakfull och du inkräktar på min ledighet. Kan vi åka nu?
- Vi tar min bil. Kom. - Tror inte det.
Varför gör du det så svårt?
Han överlämnar sig. Sen är det lätt.
Varför skulle han överlämna sig?
- Vad sa han att jag gjorde? - Han bad mig bara hämta dig.
- Inget mer? Inget om Barcelona? - Nej.
Inget om Dublin? Inget om Paul?
Hej. Vill ni ha nåt?
- Har ni öl? - Nej, tyvärr.
Bara kaffe. Svart.
- Om du har nåt att säga, säg det. - Aaron...
- Har du ens träffat honom? - Nej.
- Du sätter dig inte i bilen, va? - Nej.
- Tack. - Har du nån...
Du måste sätta dig i bilen, Mallory.
- Har du bil? - Va?
Vilken? Nej, passagerarsidan. Ge mig dina nycklar. Nycklarna!
- Vad händer? Vart ska vi? - Ta på bältet.
- Vad heter du? - Scott.
Jag heter Mallory. Du fixar min arm när vi kör, Scott.
Okej... här. Beredd?
Ta två av torrpåsarna och lägg dem över den du har där.
Vira tejpen runt gasbindan så den sitter kvar.
- Hårt. - Ja... Förlåt.
Ett par varv.
Ta saxen och klipp av den.
Okej. Det borde duga för stunden.
Herrejesus... Jag hyperventilerar.
Scott? Tack.
Visst. Jaha, vem...
Vem var han?
- Alltså, ärligt... - Aaron? En som jag jobbat med.
- Var han din... ja, du vet...? - Nej.
- Var jobbade du med honom? - I Barcelona.
Jag vill inte snoka, men är du i narkotikabranschen?
- Nej. - Jobbar du åt staten?
De anlitade en privat firma som jag jobbar åt.
- Oj. Finns sånt på riktigt? - Jajamän.
Vad jobbar du med?
- Barcelona. Separatisterna? - Nej, det är grönt.
Förhandlingarna bröt samman. Vi behöver nån som hämtar honom.
Okej.
Fyra punkter... Bättre immunitetsvillkor.
Mer tillgång till underrättelser. Arvodesstrukturen duger inte.
Underrättelser?
Jag behöver veta allt som Rodrigo och hans folk vet. Todos.
- Du jobbar på UD, va? - Ja.
Gillar du det?
Jag gillar att göra mitt jobb-
- mer än att nån annan gör mitt jobb.
Nu är immunitetsvillkoren så bra som vi kan erbjuda.
Arvodesstrukturen. Hur mycket?
Vi måste justera totalbeloppet för att få med sånt som riskersättning.
Jag gör en lista. Men även betalningstakten. Färre steg.
Hej.
- Hej. - Är jag först?
Ja, Victor är här vid halv fem och Jamie blir sen.
Så det är ett likviditetsproblem.
Det är kort om tid. Ska jag vara nervös?
Om det kan lugna dig, ta dem som gjorde Mexikojobbet, Alex.
Det är effektivare att vänta in alla. Men vill du börja gå igenom det?
Jag har lite idéer.
Du har rätt. Det är effektivare om vi väntar in alla.
Det här bör bli kul.
Ditt kit ligger under sängen. Mitt är klart.
Jag kollar det sen. Tack.
- Du får inte röka här. - Jaha, okej.
Det är en telefon.
Berätta om Kenneth.
Vad då?
- Hur länge har ni jobbat ihop? - I tre år.
- Inte så länge. - Jo, i den här branschen.
- Du sa fyra punkter. - Ni har Mallory Kane som krav.
- Är det ett problem? - Inte bra på sikt för min firma.
- Det går inte utan henne. - Hon är inte ledig.
Får jag ringa och kolla det?
Oväntat att du vill välja folk.
När nån är bra får jag veta det.
Jag vet att du har ont om folk. Kenneth, jag vill inte ha ditt b-lag.
Hon är mervärde. Enda skälet till att vi valde dig.
Jag frigör henne och stryker risk- ersättningen om ni backar om kravet.
- Så viktigt? - Vill ni ha henne i Barcelona?
GISSLAN
Kinesisk journalist försvunnen
BOV 1
TIDSRAM: 3,5 - 4 MINUTER
Förklara det för mig då. Så att jag förstår det.
Hur är vi inte för få?
Vi har en man i bilen, en i dörren. Då kan två gå in.
Ni ska frita en gisslan. Det finns två rum. Som jag tolkar det-
- så är du två man kort i ett rum eller en man kort i varje rum.
- Tycker nån annan att vi är för få? - Vi?
- Aldrig. - Nej, vi kör.
Vi kör.
Kan du namnen? Säg dem igen.
Mallory, Kenneth, Aaron...
...Jamie, Victor, Rodrigo...
...Barcelona...
Gisslans namn?
- Yang. - Jiang.
Fan. Jiang. Jiang.
Säg inget. Gå framför mig. Om jag rör dig, gå ner på knä. Förstår du?
Klart.
- Har alla stuckit? - Ja.
Varför jagade du honom när han stack?
Vi hade redan Jiang i baksätet.
Jag gillar inte lösa ändar.
Är det så här du kopplar av?
Vin och vapenvård?
- Det står ett glas till i köket. - Ger du mig ditt nummer sen?
Hur så? Vill du ha det?
Ska du lämna Kenneth?
Jag lämnade Kenneth för ett halvår sen.
Jag menade firman. Ska du lämna firman?
- Firman lämnade jag för en timme sen. - Varför?
Jag följer inte skutan ner i djupet.
Ska du?
Om han betalar så stannar jag.
Om du stannar...
...så kanske...
ÖKENANFALL JOHN KANE
Mallory, återigen - Semper Fi Kram, pappa.
Hej.
- Vad gör du här? - Portnyckeln funkar fortfarande.
- Jag har bara bytt mina lås. - Jag kom för att du inte svarade.
- Jag landade nyss. - För två timmar sen.
Jag var iväg i nio veckor. Tre jobb på raken. Låt mig få vila.
- Du vet inte hur man vilar. - Tror du att du känner mig?
Ja, jag känner dig.
- Han är säkert som sina böcker. - Va?
Din pappa är säkert som figurerna i sina böcker.
Du har aldrig läst nån av dem eller träffat honom.
Jag går på hans foto.
Vad vill du?
Det vanliga. Jag har ett uppdrag.
Din tajming suger. Jag har inte ens packat upp.
- Det går fort, som betald semester. - När börjar det som går så fort?
I kväll. Du måste åka i kväll.
Är det betald semester, ta nån annan. Jag är överkvalificerad.
Kunden har bett om dig.
Mallory, det är Ml-6. Då kan jag utvidga.
Låter härligt... för dig.
Jag skruvar upp volymen. Du har nog hört mig nämna Paul.
Paul? Aldrig, inte en enda gång.
Paul är en av oss, men han frilansar.
Jag ville att du skulle värva honom. Men det är sekundärt.
Paul har kommit nära en skum typ vid namn Studer.
Vår kund vill utnyttja det.
Studer är fransos och bor i Irland. Det är knepigt, det får inte synas.
- Du har Paul. - Jag har Paul, men Paul...
Paul har presenterat sig som ett powerpars ena hälft.
Skulle det övertyga mig? Vill Ml-6 ha mig som ögongodis?
Mallory, du är ögat.
Jag kan inte ens spela det. Jag bär inte klänningen.
- Paul kan bära klänningen. - Jag kan fråga.
Gör det här, så reser vi bort sen. Vi åker till Mallorca.
- Mallorca? - Som vänner. Du kan vila ut.
Det är bara två dar.
Paul... Det där är Paul.
Ni två vore det perfekta paret.
Så att han känner igen dig.
Jag behöver det här.
- Hej. - Hej.
Min bättre hälft... Du är snygg.
Får jag fräscha upp mig först?
Du behöver förmodligen mer tid.
Varsågod.
SIMKORTSLÄSARE
SPÅRA
Det är ditt.
Du ser fantastisk ut.
- Drar du upp mitt blixtlås? - Visst.
- Jag lämnar mitt vapen. - Jag med.
Ska vi?
Kom ihåg "Russborough".
Russborough? Vem är Russborough?
Inte vem, utan vad. En plats.
Där ska vi träffa Studer.
Inte din naturliga miljö, va?
Fel sida av järnvägen, råkade alltid i slagsmål.
Dyster framtid.
Kenneth vet att utnyttja trassel.
Mitt glas är tomt.
Har du familj?
Båda föräldrarna. Lever och frodas. Lärare.
Två bröder och en rätt bedårande brorsdotter.
Whiskey.
- Vet de vad du gör? - Nej.
- Jag kan inte ljuga för pappa. - Då oroar han sig för dig.
Jag ber honom låta bli.
Håller du fortfarande koll?
Jag hatar barnvaktsjobb.
Han där kände igen mig.
- Vem? - Grå skjorta, grå slips, bockskägg.
Är du säker? Varför skulle han känna dig?
Sist jag såg honom var i Bagdad i mitt hotellrum.
Okej... Här kommer vår vän.
Ja, ja... Det är tydligt att ni är nygifta.
- Ni pratar med varandra, inte andra. - Förlåt. Är vi oförskämda?
Katie, Eric Studer.
Lyssna, jag fick en idé.
- Vad gör ni två sen? - Jag vet inte. - Du har jetlag, va?
Förlåt, jag menar i morgon. Nu i veckan.
Inga bestämda planer. Vi skulle tillbaka till London.
Jag kan ha nåt bättre.
- Vi ska till S: t Moritz. - Vi?
Ja, några vänner. Det blir kul. Vi flyger er dit, ni bor på Suvretta.
- Åker du skidor? - Snowboard.
- Alperna är rätt höga. - Som priserna då. Vi diskuterar det.
Vi åker. Jag skickar resplanen till ert hotell. Vi flyger kl. 11.
Okej? Okej?
Du hittar bockskägget. Jag tar Studer.
Jag tar med några vänner till en liten by. Ska du med?
- Det låter bra. - Du är säkert snygg i vitt.
GPS-SPÅRARE
Jag skulle tro... söndag.
Söndag?
Kanske lördag. Om vi har tur.
Då ser vi till att ha tur.
- Mrs Hillier... - Katie.
- Ska du inte med och åka skidor? - Jag hittar inte ens här.
- Richard är i den andra salen. - Jag letade faktiskt efter...
De är längst in i biblioteket.
Så mycket vin och så mycket att se.
Du har bara sett insidan. Jag borde visa dig labyrinten.
- Är det inte lite mörkt där ute? - Det är perfekt nu.
Jag får cellskräck även på dan.
Tanken är att man ska slappna av och tappa bort sig.
- Vi får ta det en annan gång. - I Irland väntar vi inte länge.
För att hitta, gå tillbaka samma väg.
Jävlar!
- Hej. - Var är du?
På toaletten. Jag är inte van att dricka så mycket.
Min vän från Bagdad har en tjej. Ett par, faktiskt.
Jag tror det är betaltjejer.
- Var är du? - I stora salen.
Jag sa till Studer att vi skulle diskutera S: t Moritz i morgon.
Vi får väl åka till hotellet och prata med Kenneth?
Tack.
Mallory, du är ute på djupt vatten.
Tänk efter. Du ballade ur när du kom hit.
Ring Kenneth.
Du har 1 nytt missat samtal Du har 2 nya röstmeddelanden
Jag måste ta det här.
Paulie?
Jaha... Har skilsmässan gått igenom?
Paul, är du där?
Mallory...
- Hallå? - Pappa, det är Mal.
Det är lite knas här och jag måste komma hem.
Det kan ta mig ett par dar, beroende på vad som händer.
- Kom hit så fort du kan. - Jag ska försöka.
Håll ögonen öppna.
Jag har inte blundat sen du föddes. Var bara rädd om dig.
Och se upp bakåt.
Jag ska. Vi ses där hemma.
Inkommande samtal
- Kan jag få den här mobilen? - Det blir 42 och 50.
Varsågod.
Rodrigo... Hej, det är Mallory Kane.
Hoppas det inte är för sent. Jag landade nyss i New York.
Jag läste min rapport.
Jag tackade aldrig för all din hjälp.
Det behövs inte.
- Det är inte ens kutym. - Det borde det vara.
Jag ville bara få bekräftat nåt innan jag skickar in rapporten.
Var det du eller Kenneth som sålde Barcelona-jobbet till Studer?
Rodrigo! Varför jobbar du så sent? Hon är väl över åtta hos dig.
Hör på... Mallory Kane ringde nyss.
Jag ville att du skulle veta det.
- Ringde hon hem till dig? - Ja.
Var det ett trevligt samtal?
Ja, ja, väldigt trevligt. Kort, men väldigt trevligt.
Hon tackade mig för min hjälp.
Är hon kvar Dublin?
Hon hade nyss landat i New York.
Bra.
Använd inte din hemtelefon.
Och gå inte ut förrän jag ringt igen.
- Inte din familj heller. - Jaha. Tack.
- Rodrigo, sköt om dig. - Javisst. Hej då.
Tyler, aktivitetsloggen på numret som jag precis skickade.
Koppla mig till det sista inkommande samtalet.
- Vem är det? - Hej, Mallory. Jag heter Alex Coblenz.
Jag var med Kenneth och Rodrigo när Barcelona-avtalet förhandlades.
Vilka mer än du vet det här?
Bara de som måste veta det för att kunna fixa det.
- De som hittade på Barcelona? - Vi hittade inte på Barcelona.
Nej, ni hjälpte bara till.
Kan ni hämta hem mig?
Det kan vi, men jag vill att du fortsätter med det du gör.
Vi vill att du spränger Kenneths budget.
Och se hur han reagerar. Alla hans kontakter är som nya lager.
- Vad tror ni han är insyltad i? - Kenneth är inte högst upp.
Det är omöjligt. Vi tror det är nåt med Studer.
Stryk mig på bevakningslistan.
Det går inte när Kenneth kollar. Då vet han att vi har pratat.
Jag lovar att göra allt jag kan för att få honom att träffa dig.
Då får du veta det som vi båda vill veta:
varför det här händer.
Jag fixade ett falskt leg i London och gick över gränsen från Kanada.
Coblenz fixade ett möte med Kenneth, men Aaron dök upp i stället.
Sen träffade jag dig.
Det finns vatten i min ryggsäck. Ta lite.
Det gör jag gärna. Tack.
- Vill du ha? - Ja, gärna.
- Hjälp mig. - Ja, förlåt.
- Bra? - Ja. Tack.
Vad händer här?
Kontroll på måfå?
Håll i dig.
Jisses...!
- Jag fick bilen för typ en vecka sen. - Ja du...
Hoppsan. Bängen trålar.
Vad är "bängen"?
Poliser.
Jävlar! Akta bilen!
Snyggt.
Jag befarade det värsta. Jag fick nästan en hjärtinfarkt.
Herrejesus, du kör som en gud!
- Är du okej? - Ja. Är du?
- Det är en hjort i bilen. Jisses! - Ja, jag vet.
- Ska vi springa? - Nej, vi har gjort tillräckligt.
- Visa händerna! - Stilla, rör er inte!
Du bakom bilen, kom fram! Händerna i luften! Vänd dig om!
- Bil 3. - Bil 3.
Kör de misstänkta till Clearview 2345.
Jag repeterar: Clearview 2345. Och vänta där.
Federala agenter på väg.
Uppfattat.
- Du måste ha trampat i nåt. - Ja.
Ursäkta. Biträde Cross? Biträde Cross. Hej.
Du var med i marinkåren, va? Jag var djävulshund.
Hör på. Det kan låta lite konstigt.
Jag är privat entreprenör på en 10-24-insats.
De som kommer är inte federala agenter.
Följ reglementet och så, men håll avståndet.
Bekräfta med radio och högtalare vilka de inte är.
Kolla upp mig. New Mexico-körkort, Mallory Kane.
- Jag bekräftar numret. - Luta dig tillbaka.
En oskyldig civilist dör om du inte lyssnar.
Du har sagt ditt. Luta dig tillbaka och var tyst.
- Jisses, är du... - Ner!
Ligg kvar ett par minuter så slipper du ur det här.
Kanon. Hur ska du slippa ur det här då?
- Jag dumpar bilen och tar bussen. - Lycka till med det.
- Det här ska Coblenz få höra. - Va?
Jag ger dig ett nummer att ringa.
Jag skulle ha sovmorgon i dag. Inte få bilen kapad.
- Scott, är du med? - Ja, ja, ja, ett nummer.
Berätta allt, för polisen också. Berätta allt som jag har sagt.
Okej.
Du skötte dig fint. Du klarar dig.
Det här är problemet med privatsektorn, Kenneth.
Ni är stentuffa, men var har ni er kvalitetskontroll och uppföljning?
Nu har vi en jäkla röra på halsen.
För åtta siffror godtas inga ursäkter, förklaringar eller undanflykter.
Varför i helvete står du här?
Du borde stå i hennes pappas vardagsrum och förklara-
- att hans dotter är en rymling med terroristkopplingar.
Att hon mördade en man i Dublin och dödade fyra poliser.
Säg det till honom.
Visa honom.
Han spelar federal agent och kallar mig monster.
Spela chockad.
Han med den brutna armen - Aaron...
Påverka honom. För hela tiden Barcelona på tal.
- Få honom att käfta med Kenneth. - Kenneth?
Mitt fel. Jag borde ha sett det komma.
Det gjorde du.
Vänta lite nu, Mal. Vi analyserar dina alternativ.
Vi kan sticka nu, försvinna, och vara i Buenos Aires så här dags i morgon.
Jag tänker inte fly mer.
Mr Kane, de här togs av polisen. De är rätt våldsamma.
Hennes avtryck fanns i hela rummet.
Vi ser dem komma tillsammans och hon går ut ensam.
Gästerna under klagade på oväsen.
Paul kämpade för livet, men hon överrumplade honom.
Hon ströp honom och sköt honom i huvudet.
Med de fyra poliserna är det fem döda på tre dar.
- Var sågs hon senast? - I New York för 36 timmar sen.
Var hon ensam?
Med en 19-årig kille. Hon hotade honom med pistol.
Han var hennes skjuts och sköld. Så människorov och fem mord.
Nej, jag är ledsen. Det låter inte som min dotter.
- Har hon nämnt en Kenneth? - Nej.
Verkligen? Han äger firman hon jobbade åt.
De var ett par i över ett år och hon har aldrig nämnt honom?
Vad vet ni om henne? När allt kommer omkring.
- Jag fostrade henne. - Förnekelse är en förälders vän.
Hon var marinsoldat och gör inget utan orsak.
Hon är inte längre marinsoldat. Hon är mördare.
Hon är ett hot mot alla på sin mordturné.
Du är den enda hon litar på.
Få in henne innan hon dödar igen. Utan dig överlever hon inte.
Jag har hört av henne.
För tio dar sen. Hon sms:ade, skrev att hon skulle till Barcelona.
Vad exakt skrev hon?
"Ska till Barcelona. Ringer dig efteråt."
- Sex ord. Var det allt? - Det räckte för mig.
Hon har inte nämnt Dublin?
Nej.
- Vem var han? - Han var brittisk agent.
Vi vet inte om det var ett kontrakts- eller affektmord.
Hon hade aldrig dödat för pengar. Började inte allt efter Barcelona?
Nåt måste ha hänt där som fick henne att fly.
- Aaron. - Ja.
Utländskt, kontantkort. Säkert hon. Invänta spårningen.
- Kör. - Prata med henne.
- Mallory... - Säg inget. Ge Kenneth luren.
Bara...
Var rädd om dig.
Jag hoppas du har beslutat att överlämna dig.
Säg nu varför du förrådde mig och vad du gör med Studer.
Eller säg det om tio minuter med mina händer runt din hals.
Tänk lite.
Sluta inbilla dig att du kan uppnå ett önskvärt resultat i rådande läge.
Och överlämna dig.
Gör det för din pappas skull.
- Ge upp nu om du vill leva. - Tyvärr, Mallory, det går inte.
Okej, då gör vi på ditt sätt.
Hon är här.
- Var? - I huset. - Stick!
- Sätt dig. - Visste du att hon var här?
Nej. Jag sa ju att jag inte har hört av henne sen hon sms:ade.
Måste vi prata om Barcelona?
Du vet vad som hände. Vi räddade en man.
- Gjorde vi? - Aaron, fokusera nu.
Var du i Barcelona?
Jag är förvirrad. Hon jobbar åt en privat firma.
Elskåpet - fixa det. Lås dörrarna.
- Om hon är inne då? - Då tryckkokar vi henne. Lugn.
Förlåt, men har ni inte nån som ni borde ringa, agent Milgram?
- Andra poliser för att få hit hjälp? - Vi klarar det här.
- Gå. - Kolla honom.
Hörde du det? Kolla det.
Tom är död. Bomb i elskåpet.
Vi måste till bilen. Hon springer inte ikapp en bil.
- Jo, om den inte går. - Vi kollar det.
Varsågod.
Du måste se det här.
- Vem gjorde det där? Hon? - Antagligen. Därför är vi här.
- Vi pratar inte om det nu. - Vad har du gjort?
- Mitt jobb. - Vi skulle rädda nån.
Men du sålde honom och försökte sätta dit henne.
- Jag kan förklara. - Förklara och ansträng dig.
Ge mig inte en anledning.
Nej, stick och hjälp henne!
- Kenneth? - Han stack.
Det är nog bäst att du flyr.
Jag är så dum.
Otroligt att vi sågs för en vecka sen.
Åtta dar.
Var vi i Barcelona för åtta dar sen?
Jag försöker tänka på andningen.
Mal?
Gumman?
Kom här, vännen.
Det är okej.
I auktionsbranschen har de uttrycket "haloeffekten".
Vet du vad det är?
Ett föremål eller ett konstverk som är mer åtråvärt-
- tack vare dess tidigare ägare.
Det händer väldigt sällan. Kanske en gång i livet.
Man måste slå till när det sker.
Jag har gott om dramatik på mitt jobb.
- Du var hans kontakt. - Hans uppdragsgivare.
Det är stor skillnad, tro mig.
- Jag litar bara på en person. - Din pappa, ja.
- Är han okej? - Ja. Tack för städningen.
Jag sa att du kunde få Kenneth ensam i huset, jag lovade dig det.
Det borde göra mig minst till kollega.
Om inte vän.
- Och om nåt händer dig då? - Då är du rökt.
- En vän är inte mycket. - Det beror på vem det är.
- Och grabben som hjälpte mig? - Vi fixar bucklan på hans bil.
Okej. Vi köper en ny bil till honom.
Vad är det, en sporre?
Kan vara.
Medge att den här typen av liv tilltalar en viss slags människa.
Man är utanför systemet, behöver aldrig lyda nån annan...
...och tittar alltid över axeln.
Och du har Kenneth där ute, med alla sina kontakter.
Det gör dig rätt sårbar.
Var är han?
Ja du, Mallory, det är väl en värdefull uppgift, eller hur?
Vi tror att han passerat gränsen. Han kan ha setts i Vera Cruz.
Men det vore kul att veta vad han offrade allt för.
Så nu jobbar jag åt staten igen?
Lägre lön. Skatt tillkommer.
Men du får tillbaka ditt anseende.
Jag hör av mig.
- När? - När jag har honom.
Ja?
Kenneth.
Han är inte ledig.
Det är lugnt. Jag går en sväng.
Jävlar!
- Vem hämtade jag i Barcelona? - Vem du dödade i Dublin, menar du?
Högvattnet kommer in.
Det var en journalist.
- En dissident. Spelar det nån roll? - För nån spelade det roll. Vem?
Du lät uppspelt i telefon. Vad har du?
Ett unikt sammanträffande.
Jag vet att Jiang har varit ett problem för dig.
Han har läckt information och inskränkt din rörelsefrihet.
Jag vet också att Mallory Kane ska lämna sin arbetsgivare-
- och ta med sig alla hans kunder. Det överlever han inte.
Så när jag hör att Jiang har hållits gömd i Barcelona-
- ser jag en chans för alla att...
... höja sig över omständigheterna.
Du menar leja tjejen till att "rädda" Jiang?
Och jag levererar honom till dig.
Vi säger att hon kör solo.
Hon förrådde Barcelona-jobbet och mördade en man i Russborough.
- Motstånd? - Han kan inte.
Skjuta honom. Plantera broschen på honom och döda henne sen på hotellet.
- Nödvärn? - Självklart.
Jag förmodar att motiven för alla inblandade är rent yrkesmässiga.
Paul, motivet är pengar. Motivet är alltid pengar.
- Kan Kenneth garantera leverans? - Det är två flugor i en smäll.
Du fimpar Jiang. Kenneth fimpar Mallory Kane.
För att sluta cirkeln. Utan att nån tittar.
Du har rätt. Hon låter perfekt.
Du behöver bara se henne.
Tjejen då?
- Vad då? - Kan hon ta vara på sig?
Jag är säker på att du klarar det.
Jag har aldrig fimpat en kvinna.
Du ska inte se henne som kvinna. Det vore ett misstag.
Vad får du ut av det?
Förutom mina pengar?
Ett nytt liv.
Och en ny fru.
Det är allt jag vet.
Det är allt jag vet!
Mallory! Mallory!
- Du får bara en jordgubbe. - Försiktigt.
Nej, jag är inte säker på att du förtjänar det.
Mallorca
Vill du ha mer?
- Det är din tur. - Varför?
- Det är din tur. - Ta den!
Din skurk!
Skurk.
Liliana! Säg åt dem att inte lägga socker i teet.
Och krossa inte isen.
Liliana?
Fan!
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2012
ANSVARIG UTGIVARE: PIA GRÜNLER